EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Hej.
Var är hon?
I sitt rum.
Varför den här specialbehandlingen?
Vi har hittat er korrespondens med Séverin.
Ni skapade en copycat.
Ni använde honom för att träffa mig.
Ni fick honom att döda för att ni skulle komma ut.
- Varför skulle jag leda dig till honom? - För att roa er.
Ni offrade honom, för Séverin betyder inget för er.
Du har för livlig fantasi, min son.
Det var han som kontaktade mig.
En vakt gav mig hans mejladress.
Jag vet vem Séverin är, men jag uppmuntrade inte till mord.
Stern, sköt om flytten.
I natt ska Bönsyrsan sova i högsäkerhets- fängelset och aldrig komma ut igen.
Det är dags för blodet att prata.
Séverin sa det i sitt sista meddelande.
"Det är dags att blodet pratar."
- Vad tror du det betyder? - Jag har ingen lust att spela spel.
Séverins mor är okänd.
Han kanske talar om nån i sin familj.
Kanske sin biologiska mor?
Jag förstår inte. Hur kan du fortfarande lita på henne?
Hon jävlas med oss. Hon vill bara vinna tid.
Hon kanske sa det för att förvirra oss.
Oavsett om de är kumpaner, så känner hon Séverin.
Hon kan hjälpa oss att hitta honom, så vi fortsätter som planerat.
Ja?
Jag har problem med Séverins andra dator. Jag kan inte knäcka koden.
Men jag lyckades knäcka två identiska koder.
Men hans kombinationer är aldrig i samma ordning och de innehåller symboler.
Det är över 150 000 möjliga kombinationer.
Min dator får jobba över natten, men jag går hem.
- Jag förstår. Gå. - Jag säger till när det händer nåt.
Vi ses imorgon, Achille.
Du borde också åka hem och sova.
Vi kommer inte att lista ut vad din mor vill ikväll.
- Jag hoppas dåren håller sig lugn i natt. - Ja, vi får hoppas det.
Polisen har en misstänkt, en man vid namn Baptiste Séverin.
Han är 44 år, 1,83 m lång och är korpulent.
Om ni ser honom, ring numret ni ser på skärmen.
Försök inte gripa honom.
Han är extremt farlig, och kanske beväpnad.
AVSNITT 2
Vad är fel?
Förlåt, jag är inte på humör just nu.
Vad drömde du om igår natt?
Jag minns inte, som jag sa.
Jag hörde dig.
Du ropade på din mamma.
Ibland ser jag henne...
...som i en dröm...
...men det är en mardröm.
Hon stack så plötsligt.
Du pratar aldrig om henne.
Det gör inte din morfar heller.
Det kanske skulle göra dig gott.
Tills du har hanterat det här...
Innan du har sörjt...
...kommer du aldrig att vilja ha barn.
BÖNSYRSAN MORD 1
MORD 2
MORD 3
MORD 4
Hallå, Achille.
- Vad är det som händer? - Jag har tagit mig in i Séverins dator.
Jag hittade nåt skumt.
Det finns foton av honom som far.
Var han inte ensamstående?
Jo.
Vilka är alla de här människorna?
Ingen aning.
Hej, ungar.
Hej, älskling.
Pappa är hemma.
Jag har köpt croissanter.
Han har manipulerat alla familjefotona.
Han har tagit faderns plats varje gång.
Om han vill åt pappan så kommer han att dränka honom, som Bönsyrsan gjorde.
Försök hitta en adress via registreringsskylten.
- Okej. - Jag säger till Feracci.
Är ni inte hungriga, ungar?
- Var är min pappa? - Det är jag.
- Jag är din pappa. - Eller hur, älskling?
- Det är dags att blodet talar. - Va?
Tänk om Jeanne hade rätt. Det kanske finns en länk mellan familjen och Séverins mor.
Övergivenhetssyndrom, förföljelsemani...
Kan vi ta reda på vem hans biologiska mor var?
Jag kan kontakta befolkningsregistret, men det blir inte lätt.
Thomas, säg till din syster att äta.
- Ät. - Nej, jag är inte hungrig.
Vännen, har du kissat på dig?
Vid din ålder, Thomas...
Jag tar hand om det, älskling.
Jag tappar upp ett bad. Sitt kvar, jag kommer tillbaka.
De svarar inte.
Skriv ut hans akt.
- Skrivaren är i korridoren. - Säg till Damien.
Nå?
Bilens ägare är Arnaud Duquesne, 40.
Han är forskare och gift med Laurence Duquesne.
De har två barn. Thomas och Laura, sju och nio år.
- Har ni en adress? - Ja, 24 Impasse du Marais, Asnières.
VI HAR DET BÄSTA FRAMFÖR OSS
Polis! Släpp pistolen.
Släpp pistolen och vänd dig om! Sakta!
Släpp pistolen!
Släpp pistolen för fan!
Släpp den! Annars skjuter jag.
Bra. Lägg dig på magen!
Händerna bakom ryggen. Skynda på!
Var har du gömt mannen? Var är Duquesne?
Stå still. Det räcker.
Det är okej. Då åker vi.
Rör på dig!
Inga spår av maken i huset.
- Inga spår efter pappan? - Nej.
Fick ni nåt ur fru Duquesne?
Nej, hon fick en spruta medan hon sov.
- Hon kommer inte ihåg nåt. - Barnen?
Séverin låste in barnen, men han gjorde dem inte illa.
- Ingen av dem hade sett honom förut. - Ändå känner Séverin dem väl.
Han spanade på stället och gjorde fotomontage i flera veckor.
Det kvittar om han känner dem. Det jag vill veta är om Duquesne lever.
Séverin vägrar prata. Han har inte sagt ett ord.
Ursäkta mig. Ja?
Va?
Ja, ja. Ett ögonblick.
Hur länge?
Ja.
Är det bekräftat?
Perfekt. Tack.
Det var befolkningsregistret.
Séverins biologiska mor hette Marie Duquesne.
- Arnaud Duquesnes mor? - Ja.
Hon dog för sex månader sen.
Hon fick Séverin när hon var ung. Sen fick hon Arnaud med en annan man.
Hans mordiska fantasi är byggd runt hans halvbror.
Få den där idioten att snacka.
Jag vill inte se ett foto av Duquesne på väggen. Förstått?
Det är väl en bra imitation?
Bönsyrsan blir nog inte besviken.
Känner ni henne?
Varför gör ni det här?
Varför dödar ni de här människorna?
De är män med brister.
Nej, vi hittade inget sånt.
Då har ni inte letat tillräckligt noggrant.
Vad gjorde er halvbror, Arnaud Duquesne för fel?
Utan honom hade mamma och jag kunnat vara lyckliga.
Han är inte skälet till att ni blev övergiven.
Om han inte hade fötts hade min mor tagit mig tillbaka.
Han stal mitt liv.
Så ni stjäl hans liv i gengäld?
Nu slutar vi med den här leken!
Arnaud Duquesne... Har ni dödat honom? Ja eller nej?
Har ni dränkt honom i en bil, som Bönsyrsans fjärde offer?
Var är bilen?
Var är den?
Pratade ni så med er man? Inte konstigt att han stack.
Vad sa du? Säg det igen!
Jag förstår att han stack. Det är synd om er son.
Min son? Hur vet du att jag har en son?
- Han är väl tolv? - Dåre!
- Szofia, sluta. Lugna dig. - Du är en dåre!
- Släpp mig! - Släpp honom. Sluta!
Ut.
Man får veta mycket när man är statstjänsteman.
Vad har ni gjort med Duquesnes kropp?
Ha tålamod. Ni hittar den snart.
Lever han fortfarande?
Jag är säker på att Bönsyrsan var en bra mamma.
Det måste ha varit svårt för henne att ni skildes åt.
Vad är du rädd för? Att jag ska prata?
Jag håller tyst... för hennes skull.
- Hej! - Hej.
- Du ser hemsk ut idag. - Jag vet. Jag sov dåligt.
På grund av bebisen?
- Eller är inte det planen längre? - Jo, men med hans humör...
Det är hans utredning.
Nej, jag tror inte det.
Dörren!
Gå.
- Jag tror att det handlar om hans mor. - Dog hon inte i en flygplanskrasch?
Ja. Han var tio år då.
Jag tror inte han har kommit över det.
Det hjälper inte att han inte vill prata om det.
Jag tror han pratade om henne med sin morfar igår.
Jaså? Vad sa de?
Nåt i stil med:
"Fram till nu så existerade din mamma inte."
- Nåt åt det hållet. - Var det allt?
Det var allt jag hörde när jag stängde fönstret.
Du är visst inte nyfiken.
- Jag hade fortsatt lyssna. - Ja, men de såg mig.
- Nå? - Enligt honom är Duquesne vid liv.
- Han vill prata med sin advokat. - Va? Skojar du?
Han har redan dödat tre personer. Han skulle skjuta en mor och hennes barn.
Han hånar oss och pratar om min son!
Måste jag vänta på hans advokat för att förhöra honom?
Tror du det hjälper att slå honom?
- Nu räcker det. - Vill du strunta i protokollet?
Nu räcker det!
Okej.
När vi hittar hans kropp kan du berätta för fru Duquesne att hennes man är död.
Då får du se hur det känns.
Det var du väl inte med om på narkotikaroteln?
Séverin vet vem jag är.
Han vet om min mor.
Hon utnyttjade honom för att komma åt mig.
Jag förstår inte.
Varför skulle hon berätta för honom att hon är din mor?
- Hon försökte verkligen skydda dig. - Genom att döda åtta människor?
Om du inte hade ändrat hennes namn hade jag varit monstrets son än idag.
Det var inte jag som bad om att ändra hennes identitet. Hon krävde det
i utbyte mot att hon erkände de sju brotten hon hade begått.
Jag satt i skiten. Jag hade bara bevis för det sista mordet.
Tro mig, det var hon som fick det att ske.
Hon var besatt av en sak, och det var att skona dig.
Jag tror jag vet hur vi ska få Séverin att prata.
Hej, Baptiste.
Vad gör ni här?
Varför är ni här?
Jag visste inte att ni visste om Damien.
Jag kom på när jag letade efter honom, som ni bad mig om.
Jag ville veta varför han var så viktig för er.
Men det var inte lätt. Er hemlighet är väl skyddad.
Och så måste det fortsätta.
Avslöja aldrig min sons identitet.
- Jag lovar. - Bra.
Så du är min copycat.
Är ni stolt över mig, Jeanne? Jag dödade de tre första precis som ni.
Jag har aldrig bett dig göra det.
Jag ville göra er nöjd.
Ni hjälpte mig att tillfredsställa mina impulser.
Kom fram.
Vad kände du när du såg dem dö?
Vad gjorde de?
Pratade de med dig?
Bad de att du skulle låta dem leva?
Vad använde du för att skära i dem?
Tyckte du om blodet som stänkte på ditt ansikte...
...när du halshögg den sista efter att ha kastrerat honom?
Berätta, Baptiste. Jag vill veta.
Jag vill veta.
Berätta, Baptiste.
Jag tänkte på er innan de dog. Det gav mig mod.
Du är svag.
Jag blir äcklad av dig.
Ville du bilda familj genom att stjäla din brors familj?
Hans fru och barn hatar dig. De vill se dig dö.
I naturen offras varelser som du.
De slängs ut ur boet eller flocken.
Din mor gjorde rätt i att överge dig. Varför ska man mata nån värdelös?
Du är inte min copycat. Du kan inte döda.
Nej, jag kan inte döda.
Den där skithögen Arnaud måste dö.
- Jag ska döda honom. - Han lever.
Var är han?
- Där allt började. - Vad menar du med det?
Baptiste. Din bror bär inte ansvaret för vad din mor gjorde mot dig.
Du kan fortfarande gottgöra det.
Du kan fortfarande bli en del av familjen genom att rädda honom. Berätta.
Säg det. Kom igen, min grabb.
Säg var han är.
- Prata! - Nej!
Han måste dö! Han måste sota för det!
Ni utnyttjade mig för att ta reda på var han är.
Ni jobbar med snutarna!
Ni är också en dålig mor!
Ni vill bara gottgöra att ni övergav Damien!
När Arnaud dör ska jag berätta för alla vilka ni och er son är!
Hör ni? Jag ska berätta allt!
Hela världen får veta!
- Allt! - Han tappar greppet. Vi måste avsluta.
Släpp ut mig!
Öppna dörren, så visar jag vem jag är.
Vad sysslar ni med?
- Jag gjorde det ni bad om. - Vad gör jag nu?
Tänk om han snackar.
Jag kan ta hand om honom, om ni vill.
Okej. När?
Fint.
Jag tog hand om det.
Du kan föra över Séverin till psyket med total isolering.
Där kan han inte prata.
- Där allt började. - Vad menar du med det?
- Hallå. - Kan du ta reda på var Séverin föddes?
- Ett ögonblick. - Achille? - Ja?
Var föddes Séverin?
- Clamart. - I Clamart.
- Vad heter BB där? - BB i Clamart?
Antoine Bléclère-sjukhuset.
- Vi träffas där. - Varför?
Séverin tänkte döda sin bror där han blev övergiven.
- Hur vet du det? - Jag förklarar sen.
För informationen vidare. Vi ska leta efter offret på sjukhuset.
Simbassänger, cisterner...
Allt man kan dränka nån i. Vi ses.
Släpp allt. Vi ska till Clamart! Damien tror att Duquesne är där.
- Hur vet han det? - Fråga honom.
Jag håller dig uppdaterad.
Få på er utrustningen.
Hjälp!
Hjälp mig!
Ja?
Ja.
Ja, jag kommer.
Snälla! Jag är här!
- Förklara varför vi är här. - Senare.
Till höger.
Nå?
Vi letar.
- Jag lyssnar. - Ingen i bassängen.
Okej. Uppfattat.
Inget i sjukgymnastikbassängen.
Uppfattat.
Stopp! Den där killen.
- Det är han. Följ honom. - Här.
- Inget här. - Uppfattat.
KÄLLARE
Jag kan inte gå längre. Hissen är utom räckhåll i källaren.
- Vad finns det där nere? - Värmesystemet, generatorn och tvätteriet.
Backa tillbaka.
Den jäveln! Han har Duquesne i vagnen.
Rör på er!
Ur vägen! Akta er!
Stäng av maskinerna.
Fan! Han är här.
Skit också! Det går inte att öppna.
- Kalla på en läkare. - Vi måste bryta upp den.
Herrn!
Skynda på!
Akta er!
Kom igen! Kom igen!
Försiktigt.
- Lägg honom på golvet. - Släpp fram läkaren.
Hör ni mig? Kläm min hand om ni hör mig.
- Jag börjar med hjärt-lungräddning. - Vi har honom.
...sex och sju och åtta.
Det är bra. Så ja.
Varsågod och spotta. Så ja.
Andas. Andas lugnt. Så ja. Andas.
Fru Duquesne, vi har några frågor att ställa. Vi kommer från TV.
- Såg ni honom? - Stick härifrån.
Det kommer att ordna sig. Kom.
Vänta...
Stäng av den!
Hur är det med honom?
Han är chockad, men han kommer att klara sig.
Fru Duquesne är här.
Snyggt, det där med BB.
Hur visste du?
Vadå? Jag tog med Séverin ut för att få honom att prata.
Han tog tillbaka bekännelserna för de tre första morden.
Han tappade greppet när det gällde Duquesne.
Med tanke på hans sjuka besatthet av sin halvbror
tänkte jag att det var nåt mer.
En stor bluff, alltså?
Var är han?
Han fick ett nervsammanbrott.
Feracci förde över honom till psyket.
Det går i alla fall framåt.
I alla fall för dig.
Tycker du att det går framåt?
Om Séverin inte ljuger så finns mördaren kvar där ute.
Gallieni, följ med henne.
Bertrand, se till att journalisterna låter henne vara ifred.
Tack.
Situationen är fortfarande förvirrad. Polisen stormade sjukhuset.
Vi vet fortfarande inte om offret...
Hur kan de få reda på det så fort?
Idag kan allt köpas eller säljas.
Ja.
Vad tror ni?
Jag tror inte Séverin är mördaren vi söker.
Han använde mediastormen för att ta på sig alla morden.
Han har ett bekräftelsebehov.
Tyvärr får vi fortsätta leta.
Och hans hälsotillstånd?
Han blev fort sämre. Han är inspärrad, medicinerad och har tvångsjacka.
Om han hämtar sig och pratar om vår charmerande samarbetspartner...
...kommer de att ge sig på varandra, och det gagnar ingen.
Se till att Séverin hålls långt borta...
...och att han inte har möjlighet att prata...
...om han vaknar.
- Ja, herr polischef. - Och vad gör vi med Bönsyrsan?
Man får erkänna att hon var till hjälp med det här.
- Vi borde fortsätta så här. - Jag hoppas ni vet vad ni gör.
Ja.
God kväll.
Duquesne lever.
Det är delvis tack vare er.
Men jag vet att liv inte har något värde för er.
Är det ditt sätt att säga tack?
Du blandar ihop allt.
Duquesne förtjänade inte att dö.
Kom.
Låt mig röra dig.
Bara en gång. Snälla.
Dödade ni min far?
Jag erkände alla mina brott för 25 år sen.
Hur var han?
Ett ungdomligt misstag, en elak och våldsam alkoholist...
Det bästa han gjorde var att försvinna.
Hallå?
Hej, kompis. Hur är det?
Jag såg att ni hade gripit nån.
Jag kan inte prata om utredningen, men det var inte mördaren vi grep.
Det var inte därför jag ringde.
Jag ville veta nåt om min far.
- Jag ville veta om... - Om vadå?
Vi har pratat om det hundra gånger. Han försvann spårlöst.
Stack han, eller dog han?
Jag vet inte vad som hände med honom. Varför frågar du mig?
Jag behöver veta, Charles.
Grip den där dåren och avsluta utredningen.
Då åker din mor tillbaka till fängelset, och allt blir som vanligt.
Visst.
- Hej, Damien! - Är du redan hemma?
- Har du haft en bra dag? - Ja.
Vi ska på studiebesök med skolan nästa månad. Vi får ta med våra föräldrar.
- Ja. - Vill du följa med?
- Varför gråter du? - Det gör jag inte. Jag har nåt i ögat.
- I båda ögonen? - Ja.
- Så kan du följa med? - Jag ska göra mitt bästa.
Bra!
- Det är dags att läsa läxorna, älskling. - Okej.
Vad är det som händer?
Hör på, Lucie...
Jag lyssnar.
Du kommer inte att gilla det här.
Jag vill inte förlora dig.
Jag vill leva med dig.
Men jag vill inte ha ett barn.
Damien, kan du hjälpa mig med matten?
- Jag förstår ingenting. - Jag är på väg.
Varför är du så hård mot dig själv?
Du är den finaste människan jag känner.
Du är en bra kille, Damien.
En ny utveckling i fallet med seriemördaren i Île-de-France.
Baptiste Séverin, den huvudmisstänkte har tagit tillbaka sitt erkännande.
Den kidnappade mannen hittades vid liv på sjukhuset i Clamart
tack vare en polisoperation.
Laura Piedelièvre och Stéphane Binch rapporterar.
Man får rysningar.
Han var instängd i en tvättmaskin som fylldes med vatten.
Offret räddades i sista sekunden av polisen.
Det är ett stort säkerhetspådrag runt sjukhuset.
Patienterna är chockade.
Polischefen har meddelat att den misstänkte tog tillbaka sitt erkännande...
- Ja? - God kväll. Det är polisen.
Er granne ringde om ett inbrott.
Va?
Den misstänkte flydde via er bakgård.
- Får vi ta en titt? - Visst. Jag öppnar.
KRYPTERINGSNYCKEL HACKNING PÅGÅR
HEMAUTOMATISERING OCH SKYDD
Jag är trött. Jag går och lägger mig.
Undertexter: Aino Bergh